Borítószöveg

Hollandia német megszállása alatt Anne Frank két évig bujkált egy raktár hátsó traktusában. Itt vezette naplóját, mely 1947-es kiadása óta a Biblia után a világ második legolvasottabb könyve. Az azonban kevésbé ismert, hogy Anne a hátsó traktusban elbeszéléseket és meséket is írt, sőt Cady élete címen még egy regénybe is belekezdett. Ezeket a rejtekhelyről szóló történeteket, visszaemlékezéseket és kitalált meséket a legnagyobb gondossággal másolta át piszkozatból egy pénztárkönyvbe, még tartalomjegyzéket is készített hozzá. Tudatosan készült naplójának és elbeszéléskötetének megjelentetésére.

Rövid kis történeteiben újra meg újra abba a kérdésbe ütközünk, ami Annét a leginkább foglalkoztatta: a megmenekülésbe. Önsajnálatnak nyoma sincs bennük, életerőnek, a körülményekbe való belenyugvás elutasításának annál inkább. Elbeszéléseiből megismerjük azt az életvidám, nyitott és érdeklődő, önmagát olvasással képző, a világról gondolkodó, jövőjét tervezgető, kreatív, írói tehetséggel megáldott tizenéves kislányt, aki Anne Frank volt.

Ezt a képet tovább árnyalják a kötet végén olvasható tanulmányok, amelyekből sokat megtudhatunk a Frank család történetéről, Anne életéről és írásainak történelmi hátteréről.

Anne Frank

Mesék és történetek

a Hátsó traktusból

Az Anne Frank által a kötetbe felvett és átdolgozott naplórészletek fordítása Bernáth István 1999-ben megjelent fordításának felhasználásával készült.

A meséket és történeteket fordította Gera Judit

PARK KÖNYVKIADÓ

A fordítás alapjául szolgáló kiadás:

Verhaaltjes, en Gebeurtenissen uit het Achterhuis Cady’s Leven

Tekstverzorging en inleiding door Gerrold van der Stroom

Bert Bakker, Amsterdam, 2005

Az utószót írta Gera Judit

Az Anne Frank által a kötetbe felvett és átdolgozott naplórészletek fordítása Bernáth István 1999-ben megjelent fordításának felhasználásával készült.

A meséket és történeteket fordította Gera Judit

A kötet az Anne Frank Alapítvány gondozásában jelent meg.

A Kiadó hálásan köszöni a Holland Irodalmi Alapítvány támogatását.

Mint egyedüli túlélő a családban, valamint lánya, Anne kizárólagos örököse, Otto H. Frank 1963-ban a svájci Bázelben megalapította az Anne Frank Alapítvány-t (AFF) a hagyaték kezelésére. Otto Frank 1980-ban bekövetkezett halála óta az AFF mint törvényes örökös jár el a terjesztés ügyében és a szövegek jogszerű felhasználásának védelmében. Anne kéziratai szerepelnek az UNESCO Világemlékezet Programjának listáján, és megtekinthetők az amszterdami Anne Frank Ház kiállítótermében.

Az AFF jótékonysági alapítvány, amely a svájci törvények szerint működik. Kuratóriuma – melynek elnöke évek óta Anne Frank unokatestvére, Buddy Elias – fizetség nélkül látja el szolgálatát. Az AFF feladata az Anne és Otto Frank szellemiségével egyező jótékonysági célok támogatása. Otto Frank határozott kívánsága az volt, hogy az AFF segítse elő az eltérő kultúrák és vallások közötti összhangot és a világ különböző tájain élő fiatalok kapcsolatát, továbbá hogy a béke ügyét szolgálja.

További információ: www.annefrank.ch

Copyright © 1949, 1960 by Otto Frank, 1982 by Anne Frank Fonds, Basel

Text Copyright by Gerrold van der Stroom, Mirjam Pressler, Gerhard Hirschfeld, Francine Proose © 2013 by Anne Frank Fonds, Basel

Hungarian translation © 2014 Bernáth István jogutódja,

Gera Judit és Réthelyi Orsolya

Magyar kiadás © 2014 Park Könyvkiadó, Budapest

A Park Könyvkiadó az LS Kiadói Csoport tagja

Borítóterv © by Incept

Borítófotó © Photo collection AFS Amsterdam, NL (lépcső) és Anne Frank Fonds, Basel (kézírás és portré)

Második kiadás

ISBN 978-963-355-164-6

Felelős kiadó a Park Kiadó ügyvezetője

Szerkesztette Tönkő Vera

Műszaki szerkesztő Kuha Zulejka

A nyomtatott (első kiadás) belső oldalait tervezte és tördelte Rochlitz Vera

Az elektronikus verziót készítette az eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

TARTALOM

Betörtek? (Bernáth István fordítása)

A fogorvos (Bernáth István fordítása)

Kolbásznap (Bernáth István fordítása)

Bolha (Gera Judit fordítása)

Emlékszel még? (Gera Judit fordítása)

A legjobb kisasztal (Bernáth István fordítása)

Anne elméletben (Bernáth István fordítása)

Veszekedés a krumplik felett (Gera Judit fordítása)

Este és éjszaka a Hátsó traktusban (Bernáth István fordítása)

Ebédszünet (Bernáth István fordítása)

A Hátsó traktus 8 lakója az asztal körül (Bernáth István fordítása)

Wenn die Uhr halb neune slägt… (Bernáth István fordítása)

Gazemberek! (Gera Judit fordítása)

A közösség mindennapi kötelessége: a krumplihámozás! (Bernáth István fordítása)

Szabad élet a Hátsó traktusban (Bernáth István fordítása)

Kata (Gera Judit fordítása)

A portás családja (Gera Judit fordítása)

Első napom a Líceumban (Gera Judit fordítása)

Biológiaóra (Gera Judit fordítása)

Matematikaóra (Gera Judit fordítása)

Eva álma (Gera Judit fordítása)

Bérlők (Gera Judit fordítása)

Paula szökése (Gera Judit fordítása)

Illúzió a filmcsillagok életéről (Gera Judit fordítása)

Katrientje (Gera Judit fordítása)

Vasárnap (Bernáth István fordítása)

A kis virágáruslány (Gera Judit fordítása)

Az első interjúm (Gera Judit fordítása)

Fertő (Gera Judit fordítása)

Őrangyal (Gera Judit fordítása)

Boldogság (Gera Judit fordítása)

Szorongás (Gera Judit fordítása)

Adj! (Gera Judit fordítása)

A bölcs törpe (Gera Judit fordítása)

Blurry, a Világfelfedező (Gera Judit fordítása)

Tündér (Gera Judit fordítása)

Riek (Gera Judit fordítása)

Joke (Gera Judit fordítása)

Miért? (Gera Judit fordítása)

Ki az érdekes? (Gera Judit fordítása)

Cady élete

Cady élete, töredék (1) (Gera Judit fordítása)

Cady élete, töredék (2) (Gera Judit fordítása)

Cady élete, töredék (3) (Gera Judit fordítása)

Utószó

A fordító utószava

Képmelléklet

FÜGGELÉK

Mirjam Pressler: Anne Frank élete (Réthelyi Orsolya fordítása)

Mirjam Pressler: Anne Frank családjának története (Réthelyi Orsolya fordítása)

Gerhard Hirschfeld: A történelmi háttér (Réthelyi Orsolya fordítása)

Francine Prose: A napló befogadástörténete (Réthelyi Orsolya fordítása)

1943. március 24., szerda este

Betörtek?

Tegnap este anya, apa, Margot meg én meghitten üldögéltünk együtt; egyszerre belépett Peter, és súgott valamit apa fülébe. Annyit hallottam csak, hogy „egy hordó felborult a raktárban”, meg hogy „valaki feszegeti az ajtót”. Margot is hallotta, és próbált engem megnyugtatni, mert én egészen elfehéredtem, annyira ideges lettem.

Mi hárman vártuk, hogy mi történik; apa és Peter közben lementek. Alig két percre rá feljött lentről, a rádió mellől v. P. asszony, és elmondta, hogy Pim arra kérte, zárja el a rádiót, és halkan menjen vissza a szobájába. Csak hát egy régi, rozoga lépcső épp akkor ropog-recseg a leghangosabban, ha valaki nagyon halkan akar lépkedni rajta. További öt perc múlva pedig visszaért Pim és Peter is, és holtsápadtan számoltak be kalandjukról:

Előbb leültek a lépcső alján, és vártak, de nem történt semmi. Azután egyszerre, bumm, két nagy csattanást hallottak, mintha bent a házban két ajtó becsapódott volna. Pim egy ugrással fönt termett, Peter pedig riasztotta Pf.-et is, aki körülményeskedve és nagy zajt csapva végül ugyancsak előjött. Innen azután a cipőt lehúzva fel a Pels családhoz, egy emelettel följebb. Őurasága szörnyű náthásan már ágyban feküdt, mi odasereglettünk köréje, és suttogva közöltük vele a gyanúnkat.

Valahányszor őurasága hangosan felköhögött, őnagysága meg én is egészen odavoltunk a rémülettől. Ez így folyt egészen addig, míg valamelyikünknek az a ragyogó ötlete nem támadt, hogy adjunk be kodeint neki. Ettől a köhögés azonnal abbamaradt.

Vártunk és vártunk, de semmi, mindnyájan arra gondoltunk, hogy a betörők, miután lépteket hallottak az amúgy csendes házban, fogták magukat, és eltűntek.

Sajnos odalent a rádió még mindig az angol adásra volt hangolva, és a székek is ott álltak szépen körülötte. De ha az ajtót az előbb fölfeszítették, és ezt a légoltalmiak meglátják, azonnal értesítik a rendőrséget, aminek roppant kellemetlen következményei lehetnek. Ezért azután v. P. úr kikelt az ágyból, belebújt a nadrágjába-kabátjába, kalapot nyomott a fejébe, és apa nyomában lement a lépcsőn, mögötte Peterrel, aki a biztonság kedvéért egy nagy kalapáccsal fegyverezte fel magát. A hölgyek (ideértve Margot-t és magamat is) közben odafent izgatottan várakoztak, mígnem öt perccel később az urak visszatértek, és közölték, hogy a házban teljes a nyugalom.

Megbeszéltük, hogy sem vizet nem folyatunk, sem a vécét nem húzzuk le; az izgalom azonban minden lakótársamnak a gyomrára ment, és elképzelheted, micsoda bűz terjengett körülöttünk, miután sorban valamennyien hátrahagytuk a magunkét.

Az egyik bosszúságot általában követi a többi, ahogy most is. Az első: a Westertoren harangjátéka megszűnt, pedig a hangja mindig nyugalommal töltött el. A második: előző este Voskuijl úr korábban hagyta el az irodát, és nem voltunk biztosak benne, vajon Bepnél maradt-e kulcs, vagy Voskuijl nem felejtette-e el bezárni az ajtót.

Még mindig csak este volt, bizonytalanságban éreztük ugyan magunkat, noha egy kissé már kezdtünk megnyugodni, mert negyed kilenctől, amikor a betörő miatt veszélybe kerültünk, egészen fél tizenegyig semmi zajt nem hallottunk.

Némi gondolkodás után rájöttünk: teljesen valószínűtlen, hogy kora este, amikor még emberek járnak az utcán, egy betörő feltörje a ház ajtaját. Egyikünkben azután felmerült, hogy talán a szomszédunknál, a Keg cégnél a raktáros még most is dolgozik, izgalmunkban ugyanis meg a házunk falainak vékonysága miatt a zajokat könnyű félrehallani, nem szólva arról, hogy ilyen kínos pillanatokban mekkora szerepe van a képzelődésnek.

Így azután lefeküdtünk, de nem mindenki tudott elaludni. Apa, anya és Pf. úr még sokáig ébren voltak, és egy kis túlzással azt mondhatnám, hogy én is alig hunytam le a szemem.

Reggel az urak lementek, és megrángatták a ház ajtaját, vajon be van-e zárva, de minden rendben volt!

Ezeket a velünk történt, éppenséggel nem kellemes eseményeket természetesen teljes részletességgel elmeséltük az irodában mindenkinek, már csak azért is, hogy így utólag nagyot nevessünk rajtuk, egyedül Bep vett minket au sérieux.{1}

P. S. A vécé ma reggelre eldugult, és apának egy hosszú fabottal ki kellett kotornia belőle az összes földieperreceptet (jelenlegi vécépapírjainkat), néhány kiló kakával együtt. A botot később elégettük.

{1} Au sérieux: komolyan (francia)